Hva, med Scotland Yard i hælene på meg?
Dra til helvete!
Kyss meg bak.
Solomons.
Det var rundt bakveien, ikke sant? I den bakgata.
Vi dro dit for å møte... Hva het han? Mickey? Mick?
Mikey?
Nei. Harry...
- Ikke Harry Michaels? - Det var det!
Harry Michaels. Den pokkers Michaels.
Naturligvis. Harry Michaels.
Hva dreide det seg om?
Hadde ikke han et problem?
Hva i helsike babler han om?
Nei, broren hans hadde et plateselskap. Et merkelig navn.
- Det snurrer rundt i hodet. - De pleier å snurre, Dodgy.
Få noen til å kjøre ham hjem.
Barry! Det var det. Barry.
Deram Records.
- Hva jeg babler om? - Ikke fanken om jeg vet.
Skulle ikke tro han nettopp har sluppet ut fra klinikken.
Dere aner ikke hvem jeg støtte på forleden dag.
- Larry Lord! - Gamle Lordy?
Jaggu har han blitt feit! Dæven steike!
Feit som en gris.
Hør her.
Apropos de gamle gutta...
så slipper Freddie Mays ut i neste uke.
Det blir godt å se Freddie igjen etter... Hva blir det?
Tretti år.
Tretti år?
Temmelig lenge, ikke sant?
- Gjem bort døtrene deres. - Gjem heller bort bestemødrene!
Jøss, hvor har han tenkt seg?
Du har vel ikke invitert den kusa til festen?
Kyss meg bak.
Du har gjort det bra i livet, hva?
Kom her, fatter'n.
Vær så god, bestefar.
Få deg et ferskt nummer.
Hva tar dere meg for?
Ei kuse?
Dette er 1968.
Jeg spilte snooker som en annen kjekkas da Feite Charlie plutselig kom inn.
Ikke at han var feit. Han var mager.
Han ble kalt feit fordi mora hans var det.
Og det var en måte å skjelne ham fra den andre Charlie, Magre Charlie.
Han var derimot blitt feit, men det var for sent å bytte om navnene.
Uansett så sier han til meg:
Oppsøk Freddie Mays.
Glovarme helvete! Hjertet mitt løp løpsk.
Freddie Mays.
Freddie Mays, "Mayfair-slakteren".
Mannen var en legende.
Han hadde bare knerta en purk i Bethnal Green og sluppet unna!
Sånn når du toppen: Dreper en korrupt purk. Slår det stort opp.
Etter det var Freddie kongen.
For et sted!
Et helvetes palass.
Inn kom han.
Han kom der i sine håndlagede italienske sko med silkesokker.
Dressen? Kyss meg bak. Den mannen hadde virkelig klasse.
Stil. Helt uklanderlig, for pokker.
For en mann.
En virkelig mann.
- Hvordan står det til? - Bra.
- Vil du ha en drink? - Ja.
Du ser litt redd ut, gutt. Er du redd?
Nei.
Redd?
Jeg trengte ingen drink. Jeg var full nok.
Berusa av lukta av italiensk lær.
Dritings av lukta av suksess.
Har hørt du vanker sammen med Gærne John.
Ja.
Du taklet tydeligvis bra den episoden i forrige uke.
Ja.
- Trevor hørte det også, ikke sant? - Jo.
- Jeg tror han synes du er morsom. - Gjør han?
Trevor er litt av en sleiping. En uavhengig tenker.
Liker å gjøre narr av folk. Du skulle se ham.
Når du jobber for meg, gjør du ting på min måte.
Ingen sniking bak ryggen min. Ingen egenhendige bravader.
Og ingen selvstendig tenking!
Fanken!
Freddie.
Fordi det irriterer meg.
Jeg kan ikke se!
Ja, "irriterer" er det rette ordet.
Uansett...
så har vi visst en ledig stilling.
Du er med, gutt.
Han gir meg 500 pund med en gang.
Fem hundre strake! Jeg mener, dette er 1968.
Og gjør meg en tjeneste. Ta med søpla på veien ut.
Og kle deg opp.
Så vi ble fine og fjonge. Kasta bort tida på usle kryp.
- Kom her! - Kom, gutt!
Kom her!
Nei!
- Gi meg frist til neste torsdag. - Det blir ingen neste torsdag!
"Gi meg frist til neste torsdag"? Drittsekker.
Det er patetisk. Alle slags fankens unnskyldninger!
Fra "A" til "Å". Hele alfabetet.
Tomsinger.
To minutter senere skryter de i vei på puben...
som om du var en komplett idiot, eller noe sånt.
Hold ham.
- Vent litt! Hva er problemet? - Du!
- Ingenting jeg ikke kan fikse med redskap. - Ikke gjør noen dumheter.
Som å kaste bort tid på å snakke med deg?
Husker du forrige gang vi var gjennom dette?
Det fikk fram smilet, ikke sant?
Skinnseter? I dette været vil du vel sveive ned vinduene.
Freddie, kutt ut. Det er ikke engang min taxi.
Det er ikke engang min taxi, din dritt!
Ha dere vekk! Hva glaner dere på?
Freddie, ikke våg, din dritt!
Hva glaner dere på?
Hva feiler det dere Cockney-folk?
Sånn ja. Jeg vet om en fyr som kan fikse det for deg.
Fram med pengene.
I morgen.
- Kom igjen! - Freddie!
Tilbake til jobben, din latsabb!
Nei, jeg ber deg!
La oss få bilen ut på veien igjen.
Kutt ut, Freddie!
Stopp! Nei!
Nå, Giggler, hold deg i skinnet.
Ha dere vekk!
- Er alt i orden? - Ja.
Fint.
Veldig fint.
Kreativt.
Jeg liker sånt. Vi fortjener en drink. Hva vil dere ha?
Sett den på.
Er den på?
Kom igjen, Billy.
Kona mi elsker den. Synd hun ikke er her.
Jeg liker den.
Litt deilig sprudlevann?
Lkke nå.
Det er bra for teppet, ikke sant?
Charlie, har du innbakte pølser?
Han er grei.
Vær klare.
Nå synger vi alle sammen!
Om vi hadde det moro? Vi hadde det alltid moro...
og endte alltid opp hos Feite Charlie.
Hele gjengen.
Gærne John var der.
Han var virkelig gæren.
Billy, ikke-så-glup.
Roland, alltid med to damer.
Derek, som klarte seg med en.
Eddie. Stakkars lille Eddie.
Og Tommy, Freddies gamle husdyr.
Lykkelige som aper i et bur.
Langhåra teppe og sprudlevann.
Ingen ambisjoner. Ikke som Freddie.
Ikke som meg.
Ja?
Vær stille et øyeblikk.
Skru av den fankens musikken!
Eddie! Skru av!
- Hva? - Skru opp musikken, Eddie.
- Skru opp musikken. - Han er i telefonen.
Akkurat.
Gutter, inn i bilen.
Klubben brenner.
- Sa han at klubben brenner? - Ser dere senere.
Gloheite helvete! Kom an, Derek, raska på!
Derek, kom da!
- Hvor lenge har du vært her? - Jeg kom akkurat.
- Så du noen? - Nei.
- Ingen ved døra? - Joe skulle være der, men han kom ikke.
Vet ikke hvor han er.
- Kom alle seg ut? - Ja, jeg tror det.
Si det.
Jeg er så lei for det.
Hva vil Freddie gjøre? Trekke det fra lønna di? Si det!
Det var to stykker. Bord seks.
Bestilte champagne. De spiste ingenting.
Et par minutter etter at de dro...
Lennie Taylor.
Stamkunder, hva?
Det var en uaktsomhet. Hun er tydeligvis betalt for det.
Ålreit, vennen, prøv å beskrive dem.
Hva i helsike driver han med?
Lennie Taylors gorillaer...
tenner på klubben vår.
Lennie Taylor, du er ei kuse! Tror du du er bedre enn Freddie Mays?
Den fankens Lennie Taylor.
Ditt usle stykke daukjøtt.
Forbanna hønsehjerne!
Hva sa jeg?
Helt åpenlyst.
Hva var det jeg sa?
Og hva gjør dere? Hva finner dere på?
- Det var ham. Han var en av dem. - Klapp igjen kjeften din!
Hva skulle jeg gjøre da? Han tente på. Han skjøt etter meg.
Som selvsikker og svart var Roland annerledes.
Kommer inn med kølla. Bøyer den helvetes greia.
Jeg forteller en løgn, han brekker den.
Gærne John fikser føttene hans. Han var pinlig nøyaktig med detaljene.
Billy fikser ribbeina hans.
Steinalder-xylofon.
- Han klarer seg bra. - Bra?
Jævelen må ligge i strekk de neste ni månedene.
Trenger kanskje rullestol! Plastisk kirurgi. "Bra"?
Det er slett ikke bra. Dere er noen helvetes idioter!
Jeg så ham et år senere. Noen arr og litt halting.
Han virka ok. Spanderte en drink på meg. Hva kan jeg si?
Han oppførte seg dårlig og ble straffa.
Skulle ha sett det blikket vi fikk da vi kom tilbake med køllene.
Husker dere hva jeg sa? Dette er en ømtålig sak.
Hva gjør så dere? Gir drittsekken handikap.
For noe trøbbel dere har stelt i stand.
"Drit i hva Freddie sier." Stemmer det?
Gjør det? Der er stolen. Hvem vil ha den?
Der er den. Hvem vil ha den?
Hvem vil ha den?
Nei.
Dere har ikke baller. Ingen av dere.
Og du, di kuse!
Marsjerer nedover veien som John Wayne, og ber om ei kule i skallen.
Rasshøl!
Greit.
Nå må jeg dra og snakke med den drittsekken Lennie Taylor.
Nei, sett deg.
Du blir med meg.
- Nå? - Ja, nå.
Ikke bruk den.
- Hva vil dere ha? - Whisky.
Det er alt.
- Nei, på husets regning. - Nei, det er til deg.
Å, dæven. Takk.
Dette var da hyggelig.
- Hallo, Freddie. - Står til, Lennie?
- Lenge siden sist. - Ja.
Bobby.
Stikk.
- Jeg besøkte ham i dag. - Å ja?
Sykehuset.
Nei, takk.
Jeg tok med noen blomster og litt druer.
Pent gjort.
Jeg skulle ha tatt med sjokolademelk!
Fyren har ingen tenner.
Trodde vi hadde ordnet opp i problemene våre for lengst.
- Trodde du? - Ja, det gjorde jeg!
Hva dreier dette seg om? Hvorfor er du her?
Hvorfor tror du?
Vil du erklære krig mot meg, Freddie? Dreier det seg om det?
Se på meg, din kamelkuse! Se på meg.
Se meg inn i øynene.
Du kommer inn hit, like femisøt som en konfekt!
Kom, vi går utenfor på fortauet. Vi tar oppgjøret der.
Vi ordner opp, en gang for alle. Hvem er hvem, hva er hva!
Hva, er du redd?
Lennie, kan du ikke bare sette deg?
Sette meg?
Du kommer til min klubb og ber meg sette meg.
Din fankens møkkakjeft!
Lennie, kutt ut. En bensinbombe blåste klubben min til himmels.
Dreier det seg om det?
Den kosta meg 4000 pund.
Ingen var mer overrasket enn jeg da jeg hørte det.
Jeg var knust.
Men jeg håper du ikke insinuerer at det hadde noe med meg å gjøre.
Du kan ikke ta mer feil.
Min samvittighet er ren.
Se på meg.
Se meg inn i øynene.
Jeg er ingen brannstifter.
Om jeg ville ta deg, Freddie...
hadde jeg jaggu tatt deg.
Maxie...
Å, kjære Maxie...
bare vent, gutt.
Men det er ingenting mot hva som skjedde med Lennie Taylor.
Han er en god gutt, ikke sant?
Han er ikke skvetten, hva?
La oss nå si at han jobba for meg.
Jobba.
Det betyr ikke at jeg ga ordren, hva?
La oss nå anta...
at noen kommer inn på klubben din...
med en tent sigarett.
De kaster den i avfallskurven og det begynner å brenne.
La oss i tillegg anta...
at min mann skled i dusjen.
Eller at noen slapp en taxi oppå hodet hans.
Sånne ting skjer.
Hvordan lyder det? Ganske riktig, ikke sant?
Ja. "Ganske riktig, ikke sant?"
Kom her.
Boblevann, Bobby! Vi tar oss en drink, hva?
Varm champagne.
For en drittsekk.
Hør her.
- Vil du ha deg en skikkelig god drink? - Greit.
Han hadde på seg den todelte grå mohairdressen.
Det var en flott dress. Perfekt snitt. Italiensk.
Alltid med hvit skjorte.
Alltid.
Rubin-mansjettknappene hans.
Jeg var helt forelska i dem.
Nydelig klokke. Løvtynn. Massivt gull.
Vet knapt at den ble kjøpt på Bond Street.
For 2500 pund.
Du liker visst denne slipsnåla?
Du kan få den.
Beklager at jeg er sen, det høljer ned.
Ikke tenk på det.
Mel erstattet deg.
Hun er sikkert ganske forbanna på meg.
Eitrende sinna. Kalte deg alt mulig.
"Den fankens nye jenta. Kommer for sent. Andre dagen. Pokkers ludder.
"Jeg tjener pengene for henne."
Jeg tuller. Det er ikke sant. Jeg bare finner på.
- Hun blåser i det. Hva var navnet ditt igjen? - Karen.
Drikker vi vin?
- Ja, hvordan det? - Er det ikke litt mistenkelig?
Gjør godt for blodet.
Freddie Mays er her.
- Alene? - Nei, med en kamerat.
Hvem er Freddie Mays?
- Bord to, men han er min. - Han vet det bare ikke ennå.
Nå skal vi se.
Chateaubriand. Rødstekt.
- Asparges. Gratinerte poteter. - Tøft.
Ingen dessert. Svart kaffe, espresso.
Det heter espresso.
Og en kubansk sigar til slutt.
Se hva du synes om det. Det gjør deg nok målløs.
- Tror du det? - Ja.
Og jeg har ordna med litt selskap.
Hva mener du?
Du vet, et par karer som drikker vin helt alene.
Litt mistenkelig, eller hur?
- Mel og du. Hva er navnet ditt? - Karen.
Jeg vil at dere to stikker ut dit...
og holder Freddie Mays og gorillaen hans med selskap.
Det sto ikke det i annonsen.
Jeg ber deg ikke om å suge ham, bare holde ham med selskap.
Han er renslig, har pene manerer og er rik.
Og liker du ham, må du gjerne gifte deg med fyren.
Du er heldig, jente, han er en kjekk fyr. Ikke som de fleste andre der ute.
Mel, hvor ofte må jeg si at du ikke skal prate dritt om klubben!
Dette er et sted av høy klasse.
- Hvor skal du? - På do.
Bord to, Karen. Jeg kommer straks.
Kan jeg slå meg ned?
Som du vil.
Jeg ble fortalt at du hadde pene manerer, herr Freddie Mays.
Hva får deg til å tro at jeg er Freddie Mays?
Kvinnelig intuisjon. Jeg har også hørt at du er en gentleman.
- Å jaså gitt? - Ja, og at du var rik.
- Så du er en lykkejeger, altså? - Nei, jeg er ingen lykkejeger.
- Jeg jobber for føden. - Så du er luksushore da?
Vel, Freddie Mays betaler ikke for det.
Og jeg hører ikke på pisspreik fra gangstere.
Ikke mye til gentleman!
De må vel smiske for deg, siden du er så viktig.
Karen, dette er Freddie Mays.
Hallo.
Hallo, herr Mays.
Og du er?
Mel, kan du ikke danse litt med vennen min?
Dra pokker i vold! Er du morsom, eller?
Beklager manerene. Kom.
Kom da, han biter ikke.
Sett deg, er du snill.
Jeg er lei for det.
Hvem er han?
Bare en...
forretningspartner.
La meg gjøre det.
Takk.
- Unnskyld, vil du ha en? - Nei, takk.
Jeg må passe på stemmen min.
- Hvordan det? Er du skuespiller? - Nei.
- Det kunne du godt være. Et sånt fjes. - Takk. Hyggelig å høre.
Ingen årsak.
Nei, jeg synger.
Synger du?
- Her? - Nei, her danser jeg.
Jane, June, Jackie, Jessica, Julie...
hun ble dumpa temmelig kjapt.
Det var de på "J". Over til "K".
"K" for Karen.
Freddie Mays og alle de magre bertene hans.
Å, kjære Freddie.
Å, kjære, vakre, vene.
Syng noe da.
Gå fram og syng noe.
Gå fram og synge noe? Jeg trodde du mente her ved bordet.
- Nei, gå fram. Opp på scenen. - Ja visst.
Noen ønsker, herr Mays?
Freddie. Kom igjen, jeg mener det.
Tro ikke at ledelsen vil gå med på det.
Ikke bekymre deg for ledelsen.
Jeg snakket med jentene i garderoben.
- De sa du var temmelig dyrisk. - Jaså? Gjorde de det?
Sa de hvilken del?
- Spesifiserte de? Lkke det? - Nei.
Ikke bytt samtaleemne. Vent litt.
- Hva? - Vent litt.
Bare enda ei berte.
Bare enda ei mager berte.
God kveld, alle sammen.
Denne er til herr Mays.
Freddie.
Vær stille.
- Så du liker henne? - Vær stille, sa jeg!
Og du, Freddie Mays...
måtte svømme i øynene hennes...
danse i håret hennes.
Du måtte gli inn i munnen hennes, skli over tunga.
Falle nedover i strupen, helt ned i magen.
Rett inn i blodet hennes.
Du måtte sovne...
i omfavnelsen av hennes vakre, bankende hjerte.
Seks måneder senere sitter jeg og Roland i en Zephyr...
og kjører forbi Double Six.
Stans, parker her.
Roland parkerte.
Er ikke det Lennie Taylor?
Men hvem er han sammen med?
Umulig.
Det kan ikke være.
Det er det.
Det er Eddie Miller.
Eddie? Eddie Miller?
Det var Eddie Miller som snakka med Lennie Taylor.
Hva ville Lennie Taylor med et lite kryp som Eddie Miller?
Stakkars, lille Eddie.
Løp, harepus, løp.
Jeg tror det ikke.
Jeg kan bare ikke tro det.
For en simpel, liten Judas-dritt.
Jeg tipper...
Vet du hva, Roland?
Jeg har aldri skjønt et fankens ord du noensinne har sagt til meg.
Så hold kjeft. La meg fikse dette.
Sheila.
Hvem er det?
Den store, stygge ulven.
Det er deg.
Jeg lagde bare litt te.
Vil du ha en kopp?
Hallo, Roland.
Sukker?
Sett deg, Eddie.
Hva er det?
Det?
Favorittøksa mi, Eddie.
"Å, kjære, søte Jesus...
"velsigne småbarna...
"gi dem trygghet i natten."
Eddie, se på meg.
Jeg kan ikke.
Eddie...
se meg inn i øynene.
Se meg inn i øynene, for pokker!
Kom deg opp.
Kom, alt i orden.
Sett deg.
Er du ok?
Hør her.
Pust dypt.
Hva ville Lennie Taylor, Eddie?
Lennie?
Hva ville Lennie Taylor, Eddie?
Jeg tok meg en øl og passa mine egne saker.
Du kjenner meg, veit åssen jeg er.
Nei.
Maxie plukka meg opp.
Jeg ante ikke hva de ville.
Jeg er bare en stakkars tjuv.
Alt det der har ingenting med meg å gjøre!
Du kunne ikke tørke deg selv i ræva.
Freddie er en elskelig mann.
Ja.
Han er ok, men forretningene hans...
er ikke mine saker.
Jeg tok meg en øl på Prussia og passa mine egne saker.
Det er stille der.
Jeg hører navnet mitt, "Eddie". Å, søren, det er Maxie.
Maxie King. Kamelhårsjakka.
Du er drepende kjedelig.
Kjeder du deg? Det gjør jeg.
- Hva vil han? - Du kjeder meg.
Lennie Taylor vil snakke med meg.
Så jeg må møte ham. Ikke til å unngå.
Hva skal jeg gjøre? Lkke gå?
Og så da?
Så jeg blir klemt sammen mellom Maxie og den andre digre fyren...
i baksetet på Roveren.
Ingen sier noe. Dødsstille.
Kom til saken.
De fører meg til klubben.
Double Six.
Det stemmer.
Lennie var der.
Han spurte meg ut om Freddie.
Jeg ba ham ryke og reise.
Gjorde du?
Ja.
Jeg sa: "Tar gjerne en drink, men ikke spør meg om Freddie."
Hva slags spørsmål?
Hva slags spørsmål, Eddie?
Jeg husker ikke!
Det bør du prøve å gjøre!
Lennie regner med at Freddie mister taket.
Jaså?
Du vet...
kjærlighet-gjør-deg-blaut og sånt.
"Kjærlighet gjør deg blaut."
Fortsett.
Det er alt.
Et pent sted, Double Six.
Stilig.
Massevis av skrepper.
Lennie virka oppriktig.
Jeg husker ikke hva som ble sagt, men jeg husker at jeg ikke sa noe.
Se på meg.
Se meg inn i øynene.
Jeg sier sannheten.
Eddie.
Se meg inn i øynene, for pokker!
De skal drepe Freddie. Å, fanken!
Fredag.
Utenfor Candelabra.
Herregud!
Hør her, jeg har fortalt det nå.
Dere må advare Freddie.
Vær så snill! Si det til Freddie!
Skal vi gå og si det?
Vi går og sier det. Vi går, ok?
Skal vi gå og advare ham?
Jeg elsker den lukta. Liker du den?
Lukta av speunge.
Den er nydelig.
Unger, hva?
Dette er slutten for deg.
Eddie, kom her.
Jeg vil at du skal se på meg.
Jeg gjør ikke...
- Eddie? - Jeg kan ikke.
- Se på meg. - Jeg kan ikke.
- Se på meg. - Jeg klarer ikke.
- Se hva du har gjort, hva?
Se for et griseri du har stelt i stand!
Kom da.
Jeg kan ikke se.
Jeg kan ikke.
Ta ned hendene.
Bare se på meg.
Det er alt jeg ber om. Se på meg.
Sånn ja.
Var det så vanskelig?
Ok.
Alt i orden.
Takk, Eddie.
Hør her.
Lennie Taylor er ikke annet enn en liten...
Mens vi er på demningen...
snakker Roland om å dra rett til Freddie og fortelle det.
Freddie Mays...
jeg vet noe du ikke vet.
Kjør til sida, Roland.
Punktering.
Hvor er punkteringa?
Var det ikke på sida di? Det føltes slik ut.
Jeg kan ikke se noe.
Hva prøver du på?
Jeg bare strøk det krusete håret ditt.
Å, pokker heller!
Charlie, la meg gjøre det. Du kan ta teen.
Feil kniv.
Takk, Charlie.
- Alt i orden? - Ja.
- Jeg hører du har lagt på deg. - Hold munn.
- Jeg tar en. - Vær så god.
"Hodeløst," sa de.
Bare torsoen.
- Tenk dere det! - John.
Karen, kanskje du skulle vente i bilen?
Kanskje heller du skulle vente i bilen, hva?
Ta snarveien gjennom vinduet.
Det er ok, han er bare litt gammeldags.
Ikke har jeg lyst til å være her heller.
Pass munnen din!
- Hva var det vi sa? - Det må være ham.
La oss se det an. Vi vet bare at det er funnet et lik.
Et svart lik, og en av våre er savnet.
Det er Roland. Han har vært savnet i fem dager.
Det betyr ikke at det er ham.
Det jeg prøver å si er:
Er det ham, er det dem.
To pluss to, det stemmer.
Det gjør det!
Hva venter vi på da? Vi drar nå.
Vi tar dem nå!
Vi må bli slemmere.
Ta initiativet. Drittsekkene skal få se torsoer.
Jeg skal kutte av armene deres!
Han fortjente det ikke. Stakkars jævel.
Freddie, si noe da!
La oss dra nå.
- La oss slå til mot dem nå! - Vent!
Tenk dere om. Hvorfor Roland?
Hvorfor ikke du?
Eller Tommy? Meg?
Alle i en smekk. Bang. Nydelig. Perfekt.
Fankens fryd og gammen.
Det ville ha blitt noe til overtagelse.
Jeg innser det.
Men dette...
stemmer ikke.
Det er noe som ikke stemmer.
Kanskje jeg var offeret.
- Kanskje du. - Klapp igjen!
Hva om det ikke er ham? Om det er en annen?
- Hvem andre kunne det... - En annen!
- Jeg tror vi burde... - Sett deg!
Ålreit.
Nå gjør vi følgende:
Vi venter.
Skjønner dere? Vi venter.
Vi lar det gå et par dager til.
Dukker han ikke opp, så ålreit.
Det får bli som det blir.
Da bryter helvete løs.
Ålreit?
Freddie?
Hva skjer?
- Har han blitt døv eller? - Han vil ikke forstyrres.
Av noen.
Det gjelder vel ikke meg?
Han sa det.
En kopp te?
Var det en bombe?
Nei, vi pusser opp.
Jaså? Så koselig da.
Slipp et kvinnfolk inn i livet ditt, og før du får sukk for deg er veggene rosa.
Tørka blomster på do, og truser i cornflakesen din.
Hvem er han sammen med, eller er det hemmelig?
Nei, han er sammen med Tommy...
og Rolands søster.
Hør her, Karen.
Vi kom kanskje galt av sted...
- og er det min skyld, beklager jeg. - Vi kan alltids begynne på nytt.
Du ser ikke så verst ut.
Ikke så verst?
- Jeg er en prins, min kjære. - Å ja?
Ja.
Hvorfor finner du deg ikke ei jente? Jeg kunne hjelpe deg.
Kyss meg bak. Jeg har så mange damer at de tyter ut av øra på meg.
Jeg kan ikke høre meg selv tenke.
Hva er det bak her?
Freddie får ikke se det ennå.
Hva synes du?
Det ligner faktisk litt på Freddie.
Men nesa er litt bred på sida.
Veldig morsomt.
Du vet at Freddie elsker hester...
så jeg tenkte å gi ham en fin forlovelsespresang.
En hva for noe?
En forlovelsespresang.
Jeg og Freddie skal gifte oss.
- Har han ikke sagt det? - Nei.
Er du på tjukken eller noe? Hører vi tripping av små føtter?
- Nei, ikke ennå. - "Nei, ikke ennå."
Men du er helt i skyene, ikke sant?
Lykkelig.
Det var stygt sagt.
Jeg har aldri vært lykkeligere.
Og jeg trodde enhver venn av Freddie ville være glad på hans vegne.
Hva feiler det deg?
Det er ikke jeg som har et problem, er det vel?
Lkke rart han ikke har sagt det.
Du er ikke akkurat helt i skyene, hva?
Det er noe virkelig ondsinnet som fortærer deg innvendig.
Jeg ser det i øynene dine. Jeg kunne se det på mils avstand.
Jeg elsker Freddie. Jeg ville drepe for den mannen.
Jeg driter i om du liker det eller ikke.
Jeg skal passe på ham. Samme hva.
Skjønner du det?
Lkke hiss deg opp.
Skjønner du?
Ja, jeg er lei for det.
Jeg ønsker dere alt godt.
Håper dere blir lykkelige.
- Å ja? - Ja, jeg mener det.
Gratulerer.
Si til Freddie at vi møtes senere.
Si...
at jeg er glad på begges vegne.
Og...
Karen...
pass godt på ham, ok?
Hva skulle han vel gjøre?
Slippe bomba, smile fra øre til øre: "Jeg skal forlove meg!"
"Nei, sier du det?" "Det var som pokker!" "Lekker sak!" "Gratulerer!"
"Du holdt det hemmelig, hva?" "Din romantiske, gamle skurk."
Jeg tenker for meg selv:
"Kjærlighet gjør deg blaut."
Løp!
- Løp, for fanken! - Dette er til deg, fankens kuse!
Ha dere vekk fra ham!
Fankens pistol som ikke virker!
- Ha dere vekk fra ham! - Ta den!
Jævler!
Vil du at noe blir gjort, må du gjøre det selv.
Hvor har du tenkt deg? Kom deg inn igjen!
Ha dere vekk fra ham!
Få henne til å holde kjeft!
Maxie, jeg ber deg!
- Ikke jenta! - Ha deg vekk!
Kutt henne.
Vær så snill!
Skyt meg!
For en komedie. For et basketak.
Se på dressen hans nå, bare filler.
Jenta er det ute med, men Freddie vrir seg fortsatt.
Han begynner å røre seg.
Prøver å komme seg opp, faller ned.
Håpløst.
Prøver igjen.
Kom igjen, gutt.
Nei! Han sleper seg langs fortauet.
Lager blodspor som en blødende snile.
Kom igjen, Freddie, noen meter til.
Nå kan du ligge der på skinnsofaen din.
Sånn ja, Romeo.
Gi henne et kyss.
Sjarmer henne i senk.
Jeg har en machete i baksetet...
ei øks på passasjersetet og en gammel Beretta stappa ned i buksa.
Og er fanken så tilfreds.
Grønt lys.
Jeg parkerer utenfor der Lennie Taylor bor.
Jubilee Mansions, nummer 124.
Her er jeg, utenfor Lennie Taylors hjem.
Øks.
Pistol.
Jeg er ute av bilen...
og går.
Ser en bil.
Gjenkjenner den, fra samferdselsdepartementet.
Hiver den milevis av sted.
Jeg går.
Dør.
Korridor.
Heis.
Jeg er Supermann.
En fankens King Kong.
HEIS TIL ALLE ETASJER
Jeg er heltent.
Femte etasje.
Stopp. Åpne.
Ut.
Korridor.
Jeg går.
Machete.
Øks. Pistol.
Meisel.
Redskap.
Nr. 118. En fankens skinnsofa.
Nr. 120. Fankens håndlagede sko.
Nr. 122. Spenn hanen.
Jeg går forbi nr.124. Jeg er elektrisk. Skrekkinngytende. Jeg er grusom!
Vi er inne.
Håper du ikke har noe imot det, Lennie.
Din jævel!
Herregud!
Fankens kuse!
Best du gjør en helsikes bra jobb av dette.
Du bør gjøre en helsikes bra jobb med meg!
Her får du en på trynet.
Din jævel!
Kom igjen.
Kan du for helvete gjøre ende på meg?
Kom og gjør ende på meg!
Har du mista ballene, eller hva?
Mista sansen for det? Bli ferdig med det!
Er du klar?
Ja.
Hvem er du?
Hvem er du? Du er ingenting.
Du er ingenting.
Se på deg, ligger der som et...
stykke...
kjøtt.
- Hvem er det? - Tommy.
Kle på deg.
Hvorfor? Hva skjer?
Jeg venter i bilen.
Kan du si hva det dreier seg om?
Freddie og Karen ble angrepet utenfor Candelabra.
Hva for noe?
De skar over strupen på Karen.
Hva med Freddie?
Tilstanden er slik...
han er ikke død, men er ille tilredt.
Han er kutta i strimler.
Måtte sy tre hundre sting, skutt tre ganger.
De har proppa ham full. Morfin, alt mulig.
De skal prøve å operere ham igjen i morgen tidlig. Et sjansespill.
Men han er sterk.
Nei.
Hør her, jeg vil se Freddie. Jeg vil se kameraten min.
Umulig. De tillater det ikke.
Det er et problem.
- Hva slags problem? - Et helvetes alvorlig problem.
Dra til helvete!
Hør godt etter, Tommy.
Lennie Taylor er drept.
- Hva? - Hakket til døde i hjemmet sitt.
Innser du hva det betyr?
Det blir en tidlig julaften for kollegaene mine.
De anklager Freddie for mord.
Det er perfekt.
De har vært etter ham lenge. Det er dobbeltseier.
Freddie drepte ikke Lennie.
Uansett så er Freddie ferdig.
- Stikk! - Å ja?
Jeg vil se Freddie.
Tommy, for helvete...
For ei kuse du er.
- Bare penger teller for deg, hva? - Slapp av, Tom.
Er det inngangsbillett for å se showet?
Er det?
- Er det slik? - Ryk og reis.
Tommy?
Er du ok?
Herregud.
Alt i orden, gutt?
Ta det.
Er alt i orden?
Stakkars fyr.
Herregud.
Ålreit.
Stille i retten.
Vis dem!
Gamle dommer Mumle sa at i alle hans Gud-vet-hvor-mange-år...
var mordet på Leonard Bertram Taylor...
Vi lo.
Stille i retten!
... den mest barbariske saken han hadde vært så uheldig å dømme.
Dommeren sa til Freddie at han var et beist.
Han ga ham tretti år, hvorav tjuefem var ubetinget.
Hva synes?
Før ham bort.
Dra til helvete!
- Rasshøl! - Du kan ikke gjøre det!
Britisk rettsvesen!
Hva dreier det seg om?
Stakkars Freddie.
Kongen er død.
Jeg sa jo det, for svarte!
Noen skulle høre på meg, til en forandring.
- Da ville det ikke ha skjedd. - Du hadde rett.
Hva så? Det tjener ingen av oss nå.
- Klart jeg hadde rett. - Kom igjen, Tommy!
Maxie? Hva blir hans skjebne?
Derfor er vi her. Ikke for alt det tullet.
Ikke vær så helsikes dum.
- Ikke kall meg helsikes dum! - Greit.
Han har rett, vi kan ikke nærme oss ham.
- Skjer det Maxie noe, er det ute med oss. - Det er umulig.
Det er for fanken ikke mulig at den forbanna jævelen...
kan gjøre det han gjorde mot Freddie og slippe unna med det.
Han slipper ikke unna meg. Ikke søren...
Det er en vanskelig tid. Jeg prøver å takle det som best jeg kan.
Dette hjelper ikke.
Han er død.
- Han er steindau. - Greit, bare ro deg ned.
Ro dere ned, alle sammen.
Oppfør dere som mannfolk.
Bruk de små grå.
Har du noe du skulle ha sagt?
Si det, i så fall.
Jeg vil høre. Si det.
- Er du sikker? - Si det, for svarte!
Han har rett. Du tar feil.
Klart jeg har rett.
Sier du jeg ikke er god nok?
Lkke vet jeg, Tommy, hva sier du?
Di kuse!
- Jeg skal... - Skal du...
Hva?
Hva skal du gjøre?
Begynne å grine?
Sett deg, Tommy.
Gi Tommy en drink, ok?
Kongen er død.
Lenge leve kongen.
1970, et nytt tiår.
Ikke mer Double Six.
Ikke mer Freddie.
Ikke mer Lennie.
Morna, Maxie.
Helvetes monster.
1972.
Ingenting kan true oss. Vi klatrer oppover, håver inn.
Langt over Freddies divisjon. Ting han aldri kunne ha drømt om.
Jeg skal fanken meg denge deg!
Den 1. januar, 1973.
Stor åpningsseremoni. Kasinoet. Slipstvang.
Freddie sa at gambling var for bøller.
Det er sant. Vi tok inn to millioner pund det første året.
Jeg skjønte ikke Freddies svakhet for hester inntil jeg kjøpte en selv.
Brown Bomber. Innbrakte en formue.
Jøss, som den vant!
1976. Kona til Tommy dør.
Så han pensjonerer seg.
Motet svikta da Freddie havna bak murene.
1977.
1978, 1979, 1980.
1981, jeg har 300 folk som jobber for meg.
Slå den, herr Mays.
1982 til 1986: Kokain.
En fankens formue.
Har du ikke lært å banke på eller? Litt av et parti, hva?
1987, 1988: Billy fornærmer meg.
Det eneste jeg lærte av Freddie: Hold orden i ditt eget hus.
1993: Maggies unger lider av følgende fra 80-tallet.
Gjør vi ikke alle det?
Forretningene går strykende.
Stakkars små bankierer?
Men de har fremdeles nok til et lite sniff.
1994: Et heller dårlig år.
Gærne John dreper kona i en krangel. Jeg kunne ikke gjøre noe.
Det skjedde på supermarkedet. En helsikes trist måte å åke inn på.
Ført bort som en simpel narkoslave eller butikktjuv.
Den siste av gutta til Freddie. Slutten på en epoke.
1995, 1996, 1997, 1998...
1999.
Freddie Mays er tilbake.
Gjem bort døtrene deres.
Chinatown.
Vel, Freddie...
så mange år.
Hvordan har du hatt det?
Tøft? Var det tøft?
Tøft for deg? Hardt å holde ut?
Likevel...
for min del vil jeg bare si gratulerer, Freddie.
Du er ute, sunn og frisk, og jeg er glad for det.
Se på meg nå, Freddie.
Vil du ha jobb? Du og jeg, Freddie.
Akkurat som i gamle dager.
Jeg kan ikke.
Hallo, Eddie.
Hallo.
En stund siden sist, hva?
Vi burde ta det igjen.
Det ville være hyggelig. La oss ta det igjen.
Har mora di det bra?
Flott. Toppen. Fantastisk.
Hva i huleste er på gang med Freddie Mays?
Når slapp han ut?
Onsdag.
- Noe imot at jeg fortsetter å jobbe? - Nei.
La oss dra på et mer diskret sted.
Jeg liker det ikke. Ingen fortalte at han slapp ut.
Vet du ingenting om bryllupet?
Bryllup? Hvilket bryllup?
Freddie skal gifte seg.
Alle vil være der.
Han gjør det etter sigende bra også.
Han har en universitetsgrad.
Cand. Mag.
Hvem gifter han seg med? Noen han møtte i buret?
Karen. Du husker henne.
Sanger, vakkert ansikt, avskåret strupe, døde nesten.
Har du noen gang drept noen, Eddie?
- Hva mener du? - Drepe noen, du vet.
Så de dør?
Ja, så de dør.
Der må jeg svare nei.
Hvorfor ikke?
Jeg vil ikke.
Jeg tror du kunne, om det var noen du virkelig hatet.
Om han hadde gjort meg og familien min noe?
Jeg vil stille deg et spørsmål.
Ikke noe men.
Jeg vil ha et klart svar.
Hvem...
om du måtte velge, ville du helst drepe?
Meg eller Freddie Mays?
- Sannheten? - Ja.
Deg.
Beklager.
- Kan jeg stille deg et spørsmål? - Ja, fyr løs.
Hvorfor har du ikke drept meg?
Hvem sier at jeg ikke skal gjøre det?
Kom igjen!
Karen?
Karen.
Tenk å støte på deg etter så mange år. Hva blir det?
- Tjuefem, tretti år? - Du vet nøyaktig hvor mange.
Jeg trodde du var død.
Det har grodd pent sammen.
Jeg vet hvorfor du er her. Bare hold deg unna Freddie.
Han vil verken se eller høre deg.
Han vil ikke lukte deg og ditt billige etterbarberingsvann.
Jeg og Freddie har venta altfor lenge til at noen drittsekker får forkludre det.
Det var ikke særlig damete, var det vel?
Fankens særing.
Hold deg vekk.
Jeg sa jeg ville drepe for Freddie.
Ja, du sa mye rart.
"Du ser ikke så verst ut. Hvorfor finner du deg ikke ei jente?"
Hva får deg til å tro at du er så spesiell?
Jeg ville ikke ha noe imot en kone. Noen å elske.
Jeg fortjener litt kjærlighet.
Få et kort på valentinsdagen.
Jeg blåser i om hun er et ludder. Jeg skal ta vare på henne.
Skjemme henne bort.
Kjøpe ting til henne.
Kanskje jeg vil slå meg til ro en gang, ok?
Men ingen tenker noen gang på det...
jeg mener, ingen tenker noen gang på meg! Fanken ta deg!
Si til Freddie at jeg vil møte ham, ellers blir det følger.
Alvorlige følger!
Lkke stå i veien for meg!
Så, Freddie...
jeg hørte du skal gifte deg.
Skaffe deg lenke og klamp om foten.
Nei, jeg fikk ingen invitasjon. Slapp av.
Jeg kunne ikke ha kommet uansett. Forretninger.
Håper alt går bra likevel.
Og for min del, Freddie, ville jeg bare gratulere.
Du er ute. Sunn og frisk.
Og...
skål for deg.
Jeg liker virkelig det du har gjort her.
Sett deg, Freddie.
Det er lenge siden.
Ja.
En kopp te?
Ja, det ville smake.
Freddie...
hvordan har du det?
Bare bra.
- Å ja? - Ja.
Hva er det du vil?
Jeg hører du skal gifte deg.
Før eller senere, ja.
Et lite bidrag. Ta dem.
Ta dem.
De er til deg, ta dem.
Freddie, jeg vil du skal ta dem. Ta pengene.
Jeg tok pengene dine. Du tar pengene mine. De er dine.
Så ikke ta dem da!
Hva vil du?
Leiligheten, ikke sant? Du vil flytte inn?
Du og Karen? Den bekvemme Karen?
Ta den. Jeg flytter ut.
Pusse opp.
Hvorfor ikke? Nytt teppe. Ferske malingsstrøk.
Så søtt! Tripping av små føtter.
Du er vel over det stadiet nå. Får'n ikke opp lenger.
Og hun er ingen lamunge heller.
Ungen ville bli helt tilbakestående.
Freddie junior. Spastisk.
Hun er vel gold. Helt inntørka.
Men dere kunne jo adoptere.
Hva vil du?
Er det skoene?
De forbanna håndlagede skoene?
De er dine. Ta dem.
Ta dem. De er dine.
Slipsnåla? Å, liker du slipsnåla?
Den har til og med dine initialer.
Ta den! Du får den! Den er din!
Du er gal.
Nei, det er du.
Du gjør meg spik spenna gæren.
Vil ikke ha leiligheten.
Jeg vil ikke ha skoene, og ikke den fankens slipsnåla.
Den Freddie er død.
Hva feiler det deg? Hva er det du pønsker på?
Forklar, for jeg vil gjerne vite.
Jeg mener det. Jeg vil vite.
Hva har du som ikke jeg har?
Jeg har gjort det bedre enn deg. Jeg er den beste.
Det var ikke jeg som satt inne, gudene vet hvor lenge.
Fankens professor.
Tror du jeg ikke ville drepe deg? Tror du virkelig det?
Bare fordi det er deg. Er det det du tror?
Jeg kan drepe. Det er lett.
Det er lett å drepe noen. Det er ingenting.
Jeg hevnet deg.
Jeg ville ikke drepe Lennie Taylor.
Jeg likte det ikke.
Det måtte gjøres. Noen måtte gjøre det.
De siste 30 åra har ikke Karen gjort annet enn å hevde at du sto bak alt sammen.
Den hurpa.
Ta den.
Ta den opp.
Der er den. Ta den opp.
Skyt meg.
Skyt meg, di kuse!
Hvem tror du du er?
Patetisk.
Ja.
Ja, det var jeg.
Jeg var forfengelig, jeg var en dritt.
"Kjekke Freddie Mays, Mayfair-slakteren."
For noe pisspreik.
Hvem ville være Freddie Mays?
Du er gæren.
Vel, jeg går ikke, så du kan like gjerne drepe meg.
Kom igjen! Drep meg!
For gamle dagers skyld. På erindringens stier, og alt det der.
Jeg var der.
"Kom deg vekk fra henne! Karen!
"Maxie, nei, jeg ber deg! Lkke jenta!
"Lkke jenta! Nei!"
Lyder kjent, hva?
Du kravlet rundt i ditt eget blod.
Patetisk.
Hysterisk morsomt.
Maxie har trukket kniven.
Nei!
Kom igjen, Freddie!
Maxie kjører knivbladet gjennom huden, og flenger opp den vakre strupen.
- Karen! - Nei!
Og du jamrer "skyt meg, skyt meg", som ei sjuk ku.
Kom igjen, Freddie.
Kom igjen.
Kom igjen, Freddie, noen meter til.
Hva er det hun sier?
Elsker deg...
Hva var det?
"Jeg elsker deg, Freddie.
"Jeg elsker deg. Jeg elsker deg, Freddie."
Elsker hun deg ennå?
Med baller som to inntørka svisker og hår som den gamle mora di?
Kjekke Freddie Mays.
Hvordan kan hun elske deg ennå, slik du ser ut?
Hva er du? Ei kuse? En tedrikker?
Kom igjen, Romeo.
Kyss henne. Sjarmer henne i senk.
Kom igjen, Freddie.
Skyt meg.
Skyt meg!
Drep meg!
Skyt meg!
Nei.
Jeg er bare en gamling i en billig dress.
Jeg liker det sånn.
Hurpe!
En dag skal jeg gjøre opp med deg.
Vil du ha krig?
Jeg skal gi deg krig, selv med en arm på ryggen.
Jeg skal skyte deg.
Blåse deg hinsides.
De vil trenge feiebrett og kost for å skrape deg ned fra veggene.
Lage hakkemat av deg.
Pai og potetstappe. Blodpøler.
Jeg etterlater deg der, du og alle sammen.
Kalle meg ei kuse.
Kalle meg ei kuse!
Jeg skal jaggu sparke deg!
Sparke gørra ut av deg! Sparke deg til helvete, din...
Flerre opp trynet ditt!
Jeg skal...
brenne deg.
Freddie Mays.
Jeg trenger deg ikke, Freddie.
Hvem er jeg?
Jeg er Supermann! En fankens King Kong!
Jeg kan plukke deg opp og hive deg milevis av sted.
Jeg er nummer en.
Nummer en.
Jeg er nummer en.
Nummer en!
En, en!
Nummer en!
Jeg er nummer en.
Fanken ta deg!
Ja, fortsett, du!
Nummer en.
Subtitles by SOFTITLER
Ripped by: SkyFury